Pokud vás skolí infarkt v bytě, v tramvaji nebo na úřadě, zavolá se číslo 155 a záchranná služba je ze zákona na místě do patnácti minut. Situace se ale komplikuje, pokud vás infarkt skolí na trampské osadě Černý havran nebo dojde ke zranění vodáka na nepřístupné části řeky…
Když hoří, voláme hasiče, když někoho srazí automobil, záchrannou službu. Když se stane neštěstí na horách, je to práce pro horskou službu. Když nás vraždí nebo okrádají, bude to nejspíš záležitost policie. Potud je všechno jasné a takzvaně černobílé. Jenomže nežijeme v ideálním světě. Pokud vás skolí infarkt v bytě, v tramvaji nebo na úřadě, zavolá se číslo 155 a záchranná služba je ze zákona na místě do patnácti minut.
Pomoc v divočině
Situace se ale komplikuje, pokud vás infarkt skolí na trampské osadě Černý havran nebo dojde ke zranění vodáka na nepřístupné části řeky (samozřejmě může dojít i ke zranění vodáka u osady Černý havran, možností je nepřeberně). Jednoznačně je to práce pro záchrannou službu – a přitom je záchranka pro tyto případy zoufale nevybavená. Na takové situace je sice pamatováno možnou asistencí hasičů, ale dochází k prodlevám. I v těchto případech je nutné počítat s tím, že pomoc nebude na místě hned a ani nebude rychlá.
Záchranář Jan Šťovíček vybral pro náš seriál Příběhy věcí a lidí několik zásahů, při kterých se záchranáři museli pohybovat v outdoorovém terénu. Ne vždy je pro takové úkoly vhodná sanitka a také vybavení, jaké mají záchranáří k dispozici.
Pracuju na záchrance ve středočeském kraji a máme v okrsku část řeky Sázavy. Kamenný Přívoz je přesně na dojezdové hranici patnácti minut. Zatímco horská služba je perfektně vybavena pro svůj biotop, stejně jako třeba vodní záchranáři u přehrad a jezer, outdoorová výbava záchranky je nulová. Dost dobře není možné, aby se v sanitce vozil ještě nafukovací člun a batoh s lezením, v zimním období lyže a kanadské sáně se psím spřežením – přestože všechny tyto pomůcky bych už za svou praxi potřeboval.
Následující příběh není typicky outdoorový, ale natolik komplikovaný, že by stálo za to zvážit, kam se vydáme a jestli nás nějaký výlet nebo pobyt v daném věku a zdravotním stavu nebude stát život.
Pod Medníkem
V hlubokém údolí Sázavy pod Medníkem šlo o život starému muži. Záchranka na místě zjistila, že pacienta z těsného srubu nevytáhne. Starého pána, neschopného pohybu, museli ze srubu vyprostit přivolaní hasiči. Venku zjistili, že z údolí k silnici ho nedostanou ani oni. Jediná cesta, při hmotnosti pacienta, vedla vzduchem. Přivolaná helikoptéra párkrát zakroužila nad údolím, ale snahy pilotů o přistání byly marné. Do sevřeného údolí se muselo nalétávat pod určitým úhlem a pilot nebyl schopen reagovat na tolik situací najednou. Vyžádal si proto druhý vrtulník. Ten létal nad údolím a naváděl druhého pilota ze vzduchu na přistání. Povedlo se. Jeden zdravotnický a jeden policejní vrtulník, jedna zásahová jednotka hasičů a jeden vůz záchranné služby. Zásah trval přes čtyři hodiny a účastnilo se ho jen na místě asi patnáct lidí…
Není břeh jako břeh
I když voda v Sázavě už v červnu bývá klidná, může se hladina řeky po deštích někdy výrazně a rychle zvednout. Naši sanitku dispečink poslal do Kamenného Přívozu na úraz páteře šestnáctiletého kluka na školním vodáckém kursu.
Na doplňující dotaz dispečinku, zda je chlapec ve vodě, nebo na břehu, dostala dispečerka uspokojující odpověď, že chlapec je na břehu. V opačném případě by současně se záchrannou službou vyjeli i hasiči s člunem a vyprošťovací technikou.
Po příjezdu na místo se zjistilo, že chlapec je opravdu na břehu. Ležel v trávě, nohama ve vodě… na ostrově! Co teď? Kolem pobíhá houf hysterických dorostenek v plavkách „tak něco dělejte!”. Sázava, která se tu v tomto období dá běžně brodit, je kalná, hnědá a hluboká. Zdravotničtí záchranáři nemají ve výbavě neopreny, lehké bundy ani plovací vesty. Dokonce ani plavky.
Řidič, starší muž, odmítl cokoli dělat, než se k chlapci bezpečně dostane. Jeho postup byl správný, nicméně čekat na hasiče by znamenalo další čtvrthodinu zdržení. Vodácká sezona však byla v plném proudu, na vodě umím a doktor je horolezec, takže se taky jen tak něčeho nelekne. Na kánoi půjčené od účastníků kursu jsme s nejnutnějším vybavením zamířili k ostrovu. Polonahá děvčata jsme vyslali k řece stopovat raft…
To, že šlo o vodácký kurs, znamenalo hned několik výhod: na místě byl instruktor nebo učitel, postižený nebyl pod vlivem alkoholu a měl záchrannou vestu. Pravděpodobnost úrazu, zejména páteře, minimální. Přesto se to stalo. Vlna v jezu chlapce vymrštila a z kánoe vypadl po zádech. Protože měl běžnou jednoduchou vestu, která na těle pořádně nedrží, vysunula se při pádu nahoru a on padl páteří plnou vahou na skrytý kámen pod hladinou. Nepravděpodobné, ale možné…
Prvotní vyšetření nemohlo úraz páteře vyloučit. Přepádlovali jsme proto zpět, vzali si veškeré vybavení na transport člověka s poraněnou páteří, a protože adolescentkám se už podařilo sehnat raft, mohli jsme chlapce do sanitky transportovat s ohromnou pomocí ostatních vodáků sami. Přiznám se, že jsem kormidloval raději sám, protože v případě převrácení by se chlapec, přivázaný ke kovovému rámu, nejspíš utopil a my bychom své jednání neměli jak ospravedlnit…
Vyšetření v nemocnici nakonec ukázalo, že pružná páteř mladíka poškozena nebyla. Ale to o chlapci, který leží napůl ve vodě na ostrově, nemůžete vědět.
Království za loď
Ve srubu na břehu Sázavy, asi dva kilometry pod Žampachem, vzbudily starou paní ve čtyři ráno kruté bolesti břicha. Zavolala záchranku, popsala potíže a cestu. Přesto jsme bloudili lesem kolem Sázavy a hledali mezi milionem srubů ten správný. Nakonec jsme paní nalezli živou, vyšetřili ji a zajistili. Bylo vyloučené, aby do sanitky došla sama.
Bylo letní ráno, právě svítalo. Ve všední den nebyl v okolních srubech vůbec nikdo. Svah je v těch místech příkrý a člověk má co dělat, aby vylezl sám, natož někoho táhl. Paní navíc bylo nutné transportovat vsedě nebo vleže. Toužebně jsem se zadíval na prázdnou řeku. Tentokrát zde žádní vodáci s kánoí ani s raftem nebyli. Rozhlédl jsem se, jestli neleží v okolí nějaká kánoe na břehu, většina chalupářů nějaké plavidlo vlastní a říkám rovnou, že při vyhlídce na transport paní lesem k sanitce bych raději kánoi zcizil a pak to ve vlastním volném čase vysvětlil a napravil (jinými slovy, loď vrátil), ale jak prozradila pacientka, kánoi zcizil už někdo přede mnou z mnohem prozaičtějších důvodů – a nevrátil. Transport po vodě by přitom byl velice elegantním řešením. Pro záchrannou službu to není řešení obvyklé, ale zejména v dolní, nepřístupné části posázavské stezky relativně časté: do míst, kam se dostane sanitka, to z místa zásahu byla po proudu asi hodina. Takhle to znamenalo zavolat hasiče, kteří v lese taky zabloudili, a pak dlouhý a namáhavý transport do strmého kopce lesem. Zabloudili jsme i cestou nahoru a stav pacientky se během čekání a transportu výrazně zhoršil. Na základnu jsme se vrátili v osm hodin ráno… (ve dvě odpoledne jsem tudy proplouval na kánoi se skupinou studentů).
Budeme-li k sobě upřímní, zjistíme, že každá naše nehoda, která skončila zraněním, mohla, a vlastně měla skončit i hůř. Cyklisté sražení automobilem, lezci klettersteigů zasažení bleskem, pády ze stromů, střech, skal a koní, lyžaři, vodáci… turisté i řidiči.
„To se mi nikdy nestalo…”
„To mám ale smůlu…”
„Zrovna teď jsem to potřeboval…”
„Kdybych to věděl…”
Ruku na srdce: to, že se nám až do určitého momentu nic nestalo, znamená jen to, že jsme dosud měli obrovskou kliku. Smůlu měli ti, kteří už o tom nemluví. Když se pořádně zamyslíme, nenalezneme v našem životě ani jedno období, kdy by se nám hodilo vážně onemocnět nebo být zraněný. A kdyby si každý dával pozor, nic se mu nikdy nestalo a věděl, kde na něj co číhá, aby se mohl vyhnout – byli by záchranáři bez práce.
V samostatném seriálu Příběhy věcí a lidí čas od času zveřejňujeme článek o tom, jak dobře či nedobře sloužilo outdoorové vybavení nebo co vše se také může v přihodit. Přidáte se? Napíšete nám své příhody v hlavní roli s batohem, stanem či spacákem, před jakým problémem ostatní chcete varovat nebo o jaký pěkný zážitek s vybavením se s ostatními chcete podělit? Mohou to být příběhy nostalgické i akční, mohou pojednávat o vybavení moderním či letitém. Můžete varovat před opakováním vlastních chyb nebo vzpomenout příběhy, kdy byla hlavním faktorem bezpečnost, nebo její podcenění.
© Svět outdooru 2010, převzato z MP 10, text a foto Jan Šťovíček
Poutavé povídání, ostatně jako vždy od Honzy Šťovíčka.
Ten „otvírák na konzervy“ (vyprošťovací nástroj VRVN) je součástí výbavy sanitky? Měl jsem za to, že ho mají jen hasiči?
Na MTB vozim s sebou mobil. Nekdy si tak rikam, kdyby sis tak tady rozbil hubu, jak popises, kde te maji hledat? Jel jsem po cerveny (20km hrebenovka), pak jsem to zkusil kolem nejakyho potoka, ale tam to neslo, dal jsem se cestou vpravo a tam jsem se vymlatil a mam…. Nemaji to zachranari jednoduchy.
Ahoj a děkuju. Louskáček, jak říkáš naší kamarádce sekerce, je standardní výbavou sanitky,ale moc často se nepoužije – a co se nepoužívá, to je zahrabané hodně hluboko. Ale když na to přijde,dá se to zase vyhrabat. Dobře se s tím otevírají zaseklé dveře od auta, ale jenom když už je pak nechceš.
kdo chce být nalezen,musí se trochu snažit… na tohle je dobrá GPS, aspoň můžeš uvést svoje souřadnice. a pak už zbývá jen trpělivost.
Zajímalo by mě, jestli mají záchranáři možnost lokalizovat mobil v případě dohledání zraněného (a jak dlouho to trvá) a další dotaz, jestli jezdí podle GPS standardně a můžou si tam rovnou zadat souřadnice, když je pošlu (jednou jsem třeba měl poruchu auta v Německu a české asistenční službě pojišťovny jsem kvůli odtahu poctivě a zcela zbytečně diktoval GPS souřadnice – volali mi čtyřikrát, kde vlastně jsem).
Viděl jsem použití v praxi-jak na autě, tak na domovních dveřích. Celkem šikovný nástroj.
Dohledání podle GPS by mě také zajímalo-je dispečink schopný souřadnice zpracovat nebo záleží spíš na šikovnosti konkrétního operátora?
děkuji za podnětné otázky. Jak to opravdu je si nejsem jistý a pracuju na tom. POkud má někdo další otázky v tomhle směru, sem s nimi, ať to vezmu při jednom.
Já bohužel zkušenost mám, i když naštěstí ne přímo osobní.
Kamarád si zlomil v lese nohu takže volání na záchranku s tím, že jim nadiktujeme GPS souřadnice, ale operátorka vůbec netušila, ale že pošle vrtulník, pak ale volali od letecké záchranky a ti se souřadnice vzali a hned věděli kam
Nevím jak v ostatních městech, ale ve Zlíně jsou vám GPS souřadnice na nic. Tady GPS-ky slouží jenom k hlídání řidičů (najeté km, překročení přepisů atd.). K jejich navigaci ne 🙁
Podle toho co psal o kousek výš můj jmenovec, to asi nebude jenom tím že jsme 300km východně od Prahy 🙂
Jinak dobře že článek vyšel – čtenář si může uvědomit že nemůže riskovat a slepě spoléhat na záchranku, pokud bude v místech kam se nedostane běžné auto. A to měli zmínění pacienti štěstí, že záchranář (autor) měl zkušenosti s pohybem v outdooru. Radši nebudu domýšlet, jak by dopadli kdyby zrovna jel někdo jiný.
V zachranařině se pohybuji a podobne přihody moc dobře znam, ale take moc dobře vim, že v těchto připadech je dle meho nazoru vždy chyba na straně pracovnika operečniho střediska ktere udalost přijima. On by měl od osoby ktera udalost hlasi vytěžit ty patřične informace a podle toho hned rozhodnout. tzv. vyslat hasiše společně s zachrankou atd. Vim stat se muže cokoliv, ale když už tady mame IZS tak bychom ho měli využívat………
Téma měsíce: Treky v Evropě
Julské Alpy: pohodové túry pro každého
Nejlepší hřebenovky a horské přechody v rakouských Alpách
Trasy GR: dálkové treky Evropou
Rady k vybavení
Příprava a výbava na dálkový trek po Česku
Jaké trekové boty? Tenisky versus pohorky: co je lepší?
Do terénu s mapou a buzolou: k čemu jsou azimuty, vrstevnice, měřítko a plánovací folie
Knižní tipy
Toulky Švýcarskem: e-book ke stažení zdarma
E-BOOK 1. POMOC NA HORÁCH: zdarma ke stažení
Zajímavé vybavení
Ultralehký stan Warg Lightrek
Stan pro dva, který postavíte pomocí 2 trekových holí.![](https://track.adform.net/adfserve/?bn=75568629;1x1inv=1;srctype=3;gdpr=${gdpr};gdpr_consent=${gdpr_consent_50};ord=[timestamp])
Forclaz stan tarp MT900
Hybrid stanu a tarpu pro dva (1,3 kg) za 4499 Kč
NOVINKA: Spacák Warg Ursus
Promyšlený design + moderní prvky = maximální pohodlí![](https://track.adform.net/adfserve/?bn=74986310;1x1inv=1;srctype=3;ord=[timestamp])
FOTOKNIHA S FOTKAMI Z CEST
Vytvoř si vlastní ze 140 šablon na Tiskařík.cz
Zajímavé túry
Rota Vicentina: portugalským pobřežím po Fisherman´s Trail
Corfu trail: přechod ostrova Korfu
Siega: vzdušná ferrata nad soutěskou Silberkarklamm
Další zajímavosti
Jak vybrat sluneční brýle na hory a outdoorové aktivity?
Ponožky Darn Tough: Kup si jedny a nos je po celý život
Trekový stan? Půjčíme! Objev službu Decathlon Rent